Pullo! Pullo!
Inte illa, men de är mycket stiligare i verkligheten.
Vad håller du på med?
Ursäkta, sir. Jag bara porträtterar herrn.
Vad menar du? Ut med språket, din tjuv!
Aventinens färgarförening betalar mig
för att göra en väggmålning av er och Lucius Vorenus på arenan.
Förklara dig. Varför skulle nån göra det?
Därför att ni är berömda.
Det finns målningar av er överallt.
Ja, inte så bra som den jag gör.
- Berömd? - Javisst.
- Jag? - Hela stan älskar er.
Ni är symboler för broderlig kärlek och försoning.
Alla damer skulle nog öppna sin dörr för Titus Pullo.
Kan ni släppa mig?
Vackert, va? Vi äger alltihop, ända ned till floden.
Underbart.
Bäst vi vänjer oss, Caesar kan förvisa mig.
- Bara för att du räddade Pullo? - Vi får leva av marken.
- Så elak är han väl inte. - Han kan göra mycket värre saker.
- Som vadå? - Nej då, jag bara skojar.
- Vi kan väl inte lägga ut en filt. - Knappast.
Nästa gång klär jag mig inte fint.
Ni stadsflickor är för pjoskiga.
Jag ligger ju här!
Skynda dig, innan jag fryser ihjäl.
- Hur länge ska vi ligga så här? - Tills prästen ringer i klockan.
Juno hjälpe mig!
- Bra jord, det här. - Den är fuktig.
Mörk, bördig... Man kan odla vad som helst här.
- Var ska vi bygga huset? - På åsen.
Där behärskar man dalen.
Ifall gallerna anfaller?
Man vet aldrig.
Du ska spela med.
Det gör jag.
Det gör du inte alls.
Kom till pappa!
Subba.
Nå, hur var gården?
Du ska få se. Den är underbar.
Den är säkert jättefin.
Vad är det?
Du anar inte.
Pullo har rymt från sjukhuset.
Åkare hittade honom på Via Appia.
- Han bad att bli förd hit. - Hit?
Han är därinne.
Gudar i underjorden...
Han borde absolut inte ha varken gått eller ridit.
- Alla sår har öppnat sig. - Stackars sate.
Han har fått bolmört mot smärtan.
Om han överlever bör han inte under några omständigheter
röra sig på minst tio dygn.
Jag skickar honom till landet så fort han kan röra sig.
Han blir inte till besvär.
Det blir som i gamla dar.
- Lucius Vorenus... - Vad gör du här?
- Var är jag? - I Rom, hos mig.
Du borde vara på sjukhuset i Avernum.
Och missa det roliga? Varför är jag bunden...
Vadå för roligt?
Vi är ju berömda. Hjältar.
Sånger, skådespel, bilder på väggarna...
Det där ståhejet... Än sen?
Du är bra trög, du.
Kvinnfolk. De vet inget bättre än kända karlar.
Du har tur som lever.
Caesar kommer antagligen att kasta in dig på arenan igen, och mig med.
Tror du han gör det? Kastar in oss igen?
Det får jag veta i morgon. Jag har blivit ditkallad.
Kvinnfolk... Du skulle spricka som en gammal säck.
Precis som i gamla dar.
Det gör inget.
Det är skönt att höra far skratta som omväxling.
Skönt att se dig, Eirene.
Det är inte mer än rätt.
Om du inte kan, går det också bra.
Eirene!
- Vad gör du? - Ingenting.
Ljug inte. Vad har du i handen?
Vi pratade bara.
Pratade?
Dåre...! Tänk om du dödat honom?
Alla skulle förstå att det var du.
En frigiven slav som dödar sin gamla husbonde.
Vart skulle du ta vägen?
- Vad skulle du göra? - Hon har rätt.
Gå och lägg dig. Vi pratar inte mer om det här.
Hon ser ut att må bra.
God natt, Pullo.
- Må Juno beskydda dig. - Var inte orolig.
Jag kan inte låta Caesar vänta.
Eirene, titta till Pullos bandage och byt om det behövs.
- Jag? - Du.
Ja, du. Och ge honom lite gröt.
Tack.
Från och med i dag, calendae februari,
har vår älskade fader Gajus Julius Caesar påbjudit
att etthundra nya män ska sitta i senaten.
Tredje dagen före nonae anordnas en offentlig bankett
för att fira dessa senatorer.
Slavar och frigivna slavar är inte valbara.
Fortsatta oroligheter kommer att slås ned med kraft.
Jag ska avleda floden genom en kanal till Vatikankullarna.
Utmärkt. Du ska avleda floden.
Utmärkt, och utan tvekan fördelaktigt.
Det förebygger översvämningar och gör Marsfälten lättare att nå.
På den återvunna marken ska jag bygga nya domstolslokaler.
Jag ska även uppföra ett tempel tillägnat Venus stammodern.
Ett nytt tempel... Utmärkt.
Skulle vi kunna tala om utvidgningen av senaten?
Visst.
Galler och kelter.
Långhåriga galler och kelter med blåa ansikten.
Du skämtar.
Han skämtar inte.
Galler och kelter i senaten?
Ur stammarna som tjänat Rom längst.
Jag är förvånad.
Bra, det är mitt syfte.
Här kommer hjälten för dagen.
Vad nu, ingen eklövskrans?
Vad ska jag göra med dig, Vorenus?
Du ingrep i en lagligen godkänd avrättning.
En grovt kriminell och ohörsam handling.
Jag ber ödmjukast om ursäkt.
Du har försatt mig i knipa.
Jag skulle kunna kasta dig från Tarpeiska klippan.
Men det enfaldiga folket har gjort dig och Pullo till hjältar.
Om jag straffade dig skulle folket bli argt.
Jag vill inte förarga folket, alltså kan jag inte straffa dig.
Då måste jag belöna dig, annars verkar jag svag.
Hör på nu, Cicero.
Med folkets bifall, ska jag utse Lucius Vorenus till senator.
Bra, va?
Nu är ni alla förvånade. Du ser ut som du sett gorgonerna.
Ursäkta...jag är överväldigad.
Vill du tala för ditt folk i senaten?
Om ni anser att jag förtjänar det.
Du blir en utmärkt senator.
Mycket rörande.
De första veckorna håller du dig nära mig.
- Lär dig rutinerna. - Tack, sir.
Ursäkta, men som vän måste jag protestera!
En plebej i senaten? Det är att gå för långt.
Inget illa menat, Vorenus.
Jag måste behaga folket på nåt sätt.
Bygg ett tempel till, döda nån... Folket är lätt att behaga.
Senaten ska bestå av de bästa männen i Italien,
inte bara de rikaste i Rom.
Fascinerande.
Du kommer att förarga många med dina galler, kelter,
plebejer och liknande.
- Du får fördubbla vakten. - Jag sa det. Han lyssnar inte.
Vakter kan inte göra något åt mina vänner.
Du menar väl inte mig? Jag hyser inga onda avsikter.
Jag vet. Trots att du är fullt kapabel att begå alla möjliga vidrigheter.
Tack.
Men om du tänkt förråda mig hade du gjort det för länge sen.
Tro inte att jag inte var frestad.
Inga vakter, alltså. Ni ska lita till Fortuna.
- Bra. Väldigt dygdigt. - Sluta gnälla, din kärring.
Vem skulle våga bära hand mot mig med Lucius Vorenus vid min sida?
Listigt.
Det förvånar dig fortfarande att jag kan knyta sandalerna.
Sov gott, lilla gubben.
Din mor och jag har funderat på att hitta en man åt dig.
En senatorsdotter kan inte springa omkring oförlovad.
Det är ingen brådska.
Vi ska hitta en rik gammal man du kan linda runt lillfingret.
En skönhet som du kan välja och vraka.
Jag vill inte ha en rik gammal man.
Jo då! Tänk på alla klänningar, smycken och slavar du får.
Jag bryr mig inte om sånt strunt.
Strunt?
När jag var i din ålder fick jag äta ben från rännstenen.
Klänningar och smycken är inte strunt.
De visar att din släkt är rik och mäktig
och att du är älskad, beskyddad och uppskattad.
Men jag vill gifta mig med nån jag älskar.
Kärleken kommer inte obedd.
Inte älskar man nån från början!
Var en god och ärbar hustru så kommer kärleken.
Din mor och jag hade våra problem, men se på oss nu.
- Se på oss nu. - Hur lyckliga som helst.
Ni har väl rätt.
En bra, rik gammal man, alltså.
Jag tänkte väcka dig.
Var du än var så hade du inte roligt.
- Jag drömde om järtecken igen. - Du börjar bli ett riktigt orakel.
Ska jag be om videvatten?
- Då sover du bättre. - Jag var på landet, och...
Såna drömmar har jag haft i åratal.
Blodregn, svarta hundar, färjkarlar med huva...
Men jag lever än.
Jag har aldrig drömt så förut.
Vad ska jag göra?
Ska jag lämna Rom och gömma mig för att du drömmer mardrömmar?
Varför inte?
Jag menar allvar.
Är du inte trött på allt slit?
Jo, jag är extremt trött.
Men det finns mycket mer att göra, är jag rädd.
Det finns alltid mer att göra.
Vad tjänar det till?
- Vad tjänar det till? - Bra fråga.
Jag ska fråga Posca.
Sov nu, älskling.
Juni förfäder, vi ber er välsigna denne man av ert blod.
Låt hans arm bli stark.
Låt hans syfte vara gott.
Låt hans hjärta fyllas av helig vrede.
Duktig pojke!
Hej.
Venus! Jag har en fråga till dig.
Gissa vem jag är.
Tack så mycket. Nu klarar jag mig själv.
Jag klarar mig nu.
Vänta.
Var är alla?
Den där sålde fisk på torget.
Han är åtminstone romare.
En romersk fiskhandlare är en adelsman
jämfört med vissa av de här belgarna och kelterna.
Där är en med ringar i öronen.
Angenämt.
Det här är slutet. Gallerna har invaderat oss.
Men de återvänder snart till sina kojor i bergen.
Caesar kallar bara in dem när det är dags för nya skandaler.
Den rödhårige som skuggar Caesar är väl Lucius Vorenus.
- Det stämmer. - Kärleksfulla, va?
Som far och son.
Caesar vill att folk ska tro det.
Han har honom ständigt vid sin sida.
En soldatusling som är senator!
Lugna dig, Casca.
Vi kung Caesars undersåtar måste vara fördragsamma.
Jag tror att jag ska gå hem och bedöva mig med vin.
Adjö.
Gamla fåne...
Han vet. Ni såg hur han tittade på oss.
I så fall skulle vi redan vara döda.
Han låtsas vara blind och väntar tills vi förråder oss själva.
Han är inte rädd för oss. Han tror att vi är ynkryggar.
Vi måste handla snabbt.
I dag tar han in galler och kelter.
I morgon belgare och frigivna slavar.
Han gör senaten till ett horhus!
Vi adelsmän blir en minoritet.
Vi blir degraderade, maktlösa.
- Vi måste agera. - Lucius Vorenus, då?
- En horunge! - Du verkar känna honom.
Jag känner honom.
Vem är Lucius Vorenus?
Soldaten som hoppade in på arenan för att rädda en kamrat.
Jag minns.
Caesar har utnämnt honom till senator.
Och när Caesar är i senaten lämnar hunden aldrig sin husbonde.
En hund värd att frukta.
Ska vi göra upp med Caesar i senaten
måste vi även göra upp med Vorenus.
Döda honom också. Än sen?
- Han är populär. - Då dödar jag honom.
Folket måste stå på vår sida.
Vi kan inte döda en av deras hjältar.
Det skulle fläcka ned hela företaget.
- Enbart tyrannen ska dö. - Döda Caesar i sängen, då.
- Han sover väl inte med mannen. - Quintus!
Ingen dålig idé.
Vi kunde muta några av hans slavar.
Muta hans kock, förgifta honom...
Det här är inget tarvligt mord!
Det är en hedervärd uppgift, och den måste utföras med heder.
I dagsljus.
På senatsgolvet.
Med våra egna händer.
Med mina händer.
Du har rätt.
- Förlåt mig. - Det är gott och väl. Men hur?
Hur?
Vad är det?
Är du fortfarande vaken?
Du oroar dig mycket högljutt.
Allting verkar gå så fort.
Det känns som om...
Ibland känner jag mig rädd.
- Lucius Vorenus, var det så han hette? - Vad?
Soldaten som Caesar utnämnde till senator?
Ja, hur så?
Jag har hört det namnet förut.
"Jag beklagar att vi inte setts på ett tag.
"Våra familjer måste hålla kontakten.
"Kan du komma och hälsa på mig i morgon?
"Din tillgivna Servilia."
- Så märkligt. - Hurså?
Hon hatar ju mig.
Jag med, men vi är vänner ändå.
- Vad har hon i görningen? - Inget som gagnar dig.
- Vad ska du göra? - Gå dit, naturligtvis.
- Är det klokt? - Hennes vrede roar mig.
Du ska följa med.
- Varför? - För att skydda mig.
Vem vet vad den galna gamla sköldpaddan hittar på?
- Tala inte om henne så. - Hon är en galen gammal sköldpadda.
Jag trodde du stod över sånt där nu.
Jag försöker göra det.
Du tycker fortfarande om henne.
Jag hyser enbart medlidande med henne.
Och med dig.
Mig?
Din dumbom...
Varför är ni klädd så där?
Jag ska ut på landet. Få lite frisk luft, sträcka på benen...
Jag tänkte stanna och be heliga Rusina
om förlåtelse för allt hemskt jag gjort.
Tror du hon gör det? Förlåter mig?
Vem vet vad gudarna gör?
Du kan följa med om du vill.
Senaten sammanträder i dag! Inga sammankomster i närheten.
Ingen jakt. Ingen prostitution.
Må alla gudar välsigna vår helige fader Gajus Julius Caesar!
- God dag, senator. - God dag.
Får jag störa ett ögonblick?
Läs min skrivelse!
Caesar? Caesar?
Kära Atia, så underbart att se dig.
Verkligen.
Och Octavius!
- Du är nästan vuxen nu. - Jag tycker det.
Och så stilig. Kom in!
Tjusigt. Har du målat om?
Dra!
Senator Vorenus... Det gäller er dotterson Lucius.
Jag svär att det jag nu berättar är sant.
- Du lever! - Svara. Vad är det där för barn?
- Var är Vorenus? - Han var här för en stund sen.
Det gör inget.
Marcus Antonius, kan vi talas vid?
Du måste undra varför jag bjudit hit dig.
Jag är förbryllad.
Jag vill vara den första som talar om för dig vad som hänt.
Hurså? Vad har hänt?
- Trebonius... - Store Caesar.
Jag vet, Barca. Jag har inte glömt.
Ni skulle överväga att upphäva min brors förvisning.
Jag överväger fortfarande.
Släpp mig.
Vad väntar ni på? Nu! Nu!
- Vänta! - Släpp mig!
Gör det!
Sluta!
Vad är det?!
- Var är han? - Vem?
Din son!
Säg att det inte är sant.
Säg det! Säg det!
Jag trodde du var död.
Lucius...pojken är oskyldig.
Så går det alltid för tyranner!
Nej!
Tyrannen är död, republiken är återupprättad, och du är ensam.
Vill du ha lite honungsvatten?
Nej tack.
Var inte rädd, jag ska inte skada dig.
- Inte än. - Skada?
Varför skulle du vilja skada oss? Vi har alltid varit goda vänner.
- Politik är för män. - Inte än.
Du ska få lida långsamt.
Långsamt och djupt, som jag har fått lida.
Först vill jag se dig fly - fly för livet.
Fly till nåt råtthål i Grekland eller Illyricum.
Jag ska leta upp dig.
Tack för att vi fick komma.